Vi kirurger är vana att rådfråga varandra.
- Att inhämta en annan åsikt. - Icke-kardiogent lungödem.
- Aortadissektion. - Ja! Nej, förresten.
Men jag fattar äntligen hur invecklat postobstruktivt lungödem är.
Vi förordar till och med att man rådfrågar fler läkare.
Jag har ju tentapluggat med Callie sen fyra i morse.
Jag såg familjen i går.
Det kvittar, för Callie gjorde mig eld och lågor!
Jag brinner för det här. Jag står bokstavligen i ljusan låga!
- Vi kan prata mer sen. - Hon är så bra. Jag ska ta tentan!
- Jag tänker sätta den där tentan! - Sätta tentan, bra.
Aj.
Men varför fråga fler när man är säker?
- Varför ser du så konstig ut? - Jag ser inte konstig ut.
- Du pratade om tentan. - Nej, om Callie. Du hörde inte på.
- Jag lyssnade visst. - Vad sa jag?
För om vi är uppriktiga så är kirurger som cowboyer.
Du är eld och lågor, Callie är jättebra, du ska sätta tentan.
- Jag måste gå. - Vi jobbar helst ensamma.
Jag ska sätta tentan.
Jag ska vara på barnenheten i dag!
Det är rätt tufft på barnintensiven.
Inte lika tufft som Dereks hopplösa fall.
Jag får jämt dödförklara folk.
- Vad ska vi göra i dag? - Har du sett en baby på under 0,5 kg?
Nej, för nyfödda som väger mindre än 500 gram...
De överlever inte.
- Gud... Han är liten som en läskburk. - Han väger 400 gram.
- Men han växer. - Det kan vara mest vätska.
- Hur mår du, Morgan? - Jag är inte orolig för mig själv.
- Du är väl Chris, AT-läkare? - Pratar du om mig?
- Pratar inte du om mig? - Har ni hunnit välja namn?
- Nej, vi... - Men vi borde göra det.
- Har du några idéer? - Vi kan vänta tills han är starkare.
- Nu väger han 405 gram. - Jag sa ju att han hade vuxit.
- Då ska jag titta på babyprognosen. - "Babyprognosen"?
Ja, den räknar ut för tidigt föddas överlevnadschanser.
- Vi använder den inte. - Varför inte?
Hans chans att överleva är fortfarande bara 13 procent.
Det är orsaken. Föräldrarna blir vettskrämda.
- God morgon! - Dr Robbins. Han väger 405 gram nu.
Så bra.
Men enligt bilderna har han NEC, svår tarminflammation.
- Och utan operation... - Dödsfallsrisken är över 50 procent.
Operationsmetoden har förbättrats.
Vänta! Ni ska fatta många beslut.
Men det här är inget att tänka på. Utan operation så dör han.
Dr Karev har rätt.
Vi har väl inget val.
- Vi ses vid lunch. - Dr Bailey.
- Ska vi operera mediastinala tumören? - Ja, vi ska...
- Är Meredith sjuk i dag? - Hon kom tidigare för att plugga.
- Hur så? - Jag undrade bara.
Hon brukar ju vara den som lämnar Zola, så...
Vi ses där uppe.
Säg hej då till...
På diagram 9C ser ni hur den kan påverka...
Ursäkta. Det är inte 9C, utan...
Eller är det...?
Hur som helst. Som ni ser...
Det är så coolt, jag måste bara hitta den.
Jag har 3D-modeller av stamceller.
Där syns det hur de samverkar när ett nytt hjärta växer fram.
- Jag måste bara hitta den. - Ingen fara.
Vi har ert material, dr Altman. Det räcker.
Men tänk på att forskningen kan rädda livet på tiotusentals.
Så... var snälla och tänk över det här noga.
- Dra fallet! - En espressoapparat som exploderade.
- Kvinna, brännskadad överkropp. - Har ansiktet smält?
- Är det snabbdropp? - I vänster arm.
- Jag frågade om det var snabbdropp. - Det är grovlek 20.
- Vad heter du? - Angie.
Man, 37. Lågt tryck på plats, fick dropp. Humerusfraktur och sår.
- Skadades han av en espressoapparat? - Han for in i väggen av explosionen.
Vi får söka dr Torres och dr Hunt. Splitter i bröstet. Sök kardiologen.
- Hur gick det med Angie? - Är Angie er fru?
Hon är min barista.
Adele?
Adele!
Herregud!
Adele! Är du oskadd, älskling?
- Vilket fiasko! - Så illa var det säkert inte.
- Men stamceller är ju framtiden. - Den idén är död.
Precis som min man.
- Men allt kvittar om ens man är död. - Be Owen prata med dem.
- Han kan påverka såna beslut. - Jag pratar inte med Owen Hunt.
- Flytta er! - Hjärtpåverkan. Sätt drän, Yang.
Var det en jobbig natt?
- Du kom aldrig hem. - Bilolycka. Jag messade. Du sov väl.
Vi ska ge dig smärtstillande, Devin.
Och vi ska sätta lungdränage så att blodet rinner ut. Då mår du bättre.
Teddy sa att hon sabbade dragningen. Du skulle kunna förorda hennes idé.
Svag puls på vänster sida. Vi får kärlröntga.
- Ska vi ringa anhöriga? - Nej, mina föräldrar är gamla.
- Men säg till Angie att jag mår bra. - Vem är det?
- Baristan på traumarum 1. - Dr Grey. Dr Webber är på akuten.
Nej, han söker vård akut!
Jag kollade ju ventilen. Den fungerade!
- Har mitt ansikte smält nu? - Nej då. Ligg stilla.
- Jag kan ju inte hinna med allt! - Du måste ligga still.
Man får dåligt betalt, och det är så pressat!
Vi åtgärdar ditt ansikte. Det är pressat, så sluta...
Hämta mer förbandsmaterial. Nu.
Jag beklagar. Fortsätt rengöra. Jag kommer strax.
Du skrek åt en patient och en sjukvårdare. Vad är det med dig?
Det är så pressat att plugga.
- Vi har pluggat. Det blir bra. - "Bra" duger inte. Jag är en Avery!
Får du ligga? När var senaste gången?
- Det angår dig inte. - Säg det, bara.
- Jag hinner inte med sånt där! - Sånt hinner man alltid med.
Mamma trasslade också med spisen. Sen började hon köra vilse.
- Och sen gick hon ut mitt i natten. - Adele mår bra. Vi klarar oss.
Rose Ridge är högklassigt. Skickliga läkare, fina resurser.
Vi är inte mogna för det än, bara.
- Ni kunde ha fått sluta operera. - Ja, jag ska kolla upp det.
- Ni vill bara få tyst på mig. - Lyckas jag, då?
Det är ett av få ställen där jag har makt, så jag kan förorda er.
Bra. Nekrosen är begränsad, så mycket tarm kan räddas.
Pappan får ändra sin dumma algoritm.
- Han vet för lite än. - Han ser ju barnet som dödsdömt.
Men titta, han är en kämpe! Du är en liten Muhammad Ali.
- Hon var munter. - Hon slipper ju alla hopplösa fall.
- Hon behöver ha kul i dag. - Du kan få skära i tarmen. Vill du det?
- Får jag det? - Sätt i gång innan jag ångrar mig.
Vävnaden är skör, så skär bara som om den vore ett hårstrå.
- Torres och jag bedömde axeln och... - Vi gör det här nu.
Vi ska skanna bröst och armar, så försök slappna av.
- Min vän Angie, hur mår hon? - Hon brände sig, men hon blir bra.
Jag borde ha undvikit alla köer. Hon blir ställd när jag är där.
Den sexuella spänningen har ökat i månader. Blickar och leenden...
Man blir ju förvirrad av alla feromoner.
Så klart att det blir farligt.
Hon har flörtat ännu mer på sistone.
Hon gör små bladmönster på kaffet. Helt för hand, bara åt mig.
Jag vill bjuda Angie på en cappuccino så att hon vet att jag mår bra.
Det var fint gjort!
Och sen, då? Han kan klara sig, men all medicinsk vård lär ta åratal.
Föräldrarna är AT-läkare, ingen kan sluta. Och hans vård lär bli dyr.
Vilken glädjedödare du är.
- Jäklar! Kardiogen chock. - Ge adrenalin och atropin.
- Var det jag som...? - Nej då.
- Pulsen är bara 52. - Påbörja HLR.
- Han har inte hjärtstopp. - Men pulsen är under 60. Två fingrar!
Vi har sju dagstidningar och vi har uppläsningar av författare.
Titta, en deckarhylla! Hon älskar deckare.
Det är högläsning varje dag. Just nu läser vi "Döden på Nilen".
Så om ni vet vem mördaren är, säg inget.
Ska vi titta på träningslokalen? Vår senaste kurs är piloxing.
Alla rum är unika, men alla har larmknappar,
badrum och fin utsikt.
Ni ska få titta själva. Om ni vill fråga nåt, finns jag i receptionen.
- Vad tycker du, Adele? - Det är fint.
Men det är för litet för oss. Du är läkare. Du hade råd med villa, sa du.
Vi kan inte skaffa barn här.
Richard. Var skulle barnkammaren vara nånstans?
Du har rätt, älskling. Det är för litet.
Jag lovade att köpa ett hus.
Nu går vi.
Jag fick det. Forskningsanslaget.
Fyra miljoner för att odla hjärtan av stamceller.
- Jag ska odla fram hjärtan! - Men det är ju fantastiskt!
Jag var väl bättre än jag trodde. Eller så var jag charmigt virrig.
Jag har ingen aning. Men jag fick pengarna!
Vi fick bort tarmnekrosen, men sen fick han hjärtsvikt.
- Herregud... - Han är bara 24 veckor gammal.
Bli inte chockad, han var för liten.
Men vi kan försöka öka syresättningen så att han blir starkare.
- Som med vätskeandning. - Det kan ge hypokapni.
- Eller prova HFOV. - Det kan ge luftfickor.
- Eller sätta in ECMO. - Vi tror inte heller han klarar det.
Innan vi gör nåt måste ni komma med er åsikt.
Jag tycker att vi ska sluta. Vi borde sluta omedelbart.
Det finns många alternativ. Vi borde utnyttja dem.
Här är hans chans att överleva. Så här ser verkligheten ut.
Tänk som en läkare. Om en patient hade såna odds, skulle du operera då?
Förlåt. Jag betedde mig verkligen oprofessionellt.
- Nej, förlåt mig. Jag blev knäpp. - Så bra ni kommer överens!
- Dejtar du läkare, Angie? - Han vill pracka på mig sällskap.
Men han är blyg och behöver uppmuntran!
Devin ska opereras och ville bjuda på kaffe och ber dig att inte oroa dig.
- Devin? - Killen från olyckan.
- Kunden som du flörtar med varje dag. - Jag vet inte vem han är.
Charmig, lite töntig. Du gör små blad i mjölken på hans kaffe.
Jag måste göra såna blad åt alla kunder. Det är nya direktiv.
- Jag tar det gärna. - Hämta eget.
Men de tänker inte göra nåt alls.
De dömer honom faktiskt till döden.
Chris vill bara jobba igen, och Morgan orkar inte tänka.
- Föräldrarna har valt. Låt mig äta! - Ali har inga riktiga föräldrar.
Och hon är din AT-läkare. Hjälp till!
- Ge hit. Hon bara snackar! - Jag pluggar.
Jag menar bara att
föräldrarna inte påverkat behandlingen, bara läkarna.
Matematiken blev avgörande.
- Köp egen mat. - Devin ska genomgå en torakotomi.
Ska du operera?
Minns du Devin som gillar kaffe och är kär i baristan?
- Och kommer du ihåg mig? - Har du raggat på henne?
- Vem då? - Hon med brunt hår.
- Hon med snygg rumpa och perfekta... - ...tänder, ja.
- Har du det? - Nej, hon vill ha specialistläkare.
- Såg du? - Vadå?
- Hur hon tittade på mig och Zola. - Vi är snygga läkare med barn.
- Jag tror att hon är rasist. - Du tänker på mötet mellan kulturerna.
Jag fattar, så jag pluggade spanska.
"Eller hur? Min lilla flicka.
Jag är din pappa, Sofia."
"Ge mig en stor puss!"
- Du vet väl att hon inte kan spanska? - Men snart, så.
"Eller hur?" Du kommer att göra det. Kulturerna möts.
- Hur mår din bättre hälft? - Han är nervös, snäser mot patienter.
- Jag raggar åt honom. - Jag menade Julia.
Ja, naturligtvis.
Hon mår bra, tack.
Hej.
Jag måste lyssna på hjärtat.
Hallå där, Ali. Hur är läget?
- Varför kallar du honom så? - Vi gör så med för tidigt födda.
Eller om de har mesiga namn som Felix eller Claude...
Då får de kämpanamn som Boris, Butch eller Molly.
- För att ge dem lite råg i ryggen. - Det är bra.
Vi behöver allt stöd.
- Och lungorna? - Vätskan är kvar, så jag ökade Lasix.
Syremättnaden är inte heller så bra.
Var är Chris?
Jag vet inte. Han påstår att han ringer och informerar sin familj -
- men han orkar nog inte vara här.
Tycker du att vi gör rätt?
Om jag som läkare tänker på Alis odds så är jag inte så optimistisk.
Men jag har mött föräldrar...
som inte tänker som läkare.
De ser allt på ett annat sätt.
Jag kan inte säga vad ni ska göra.
Men Ali har en massa läkare som hejar på honom.
Se till att han har en förälder också.
Dr Karev.
Vi hade tänkt döpa honom till Thomas efter min pappa.
- Är det tillräckligt tufft? - Tommy? Det är jättebra.
- Ni sökte mig. - Ja.
Sköt min eftervård. Jag ska hem.
- Har det hänt nåt? - Adele är i dålig form i dag.
Ni borde verkligen ta er en titt på Rose Ridge.
Vi var på Rose Ridge. De har inget som inte jag kan erbjuda henne.
Rose Ridge löser ingenting för oss.
Hon brände din hand.
Du bara tror att du orkar, men jag vet hur det är.
Skillnaden mellan dig och Ellis och mig och Adele är -
- att jag har lovat Adele att ställa upp
i både med-och motgång.
Jag har ofta brutit de löftena. Jag kan åtminstone hedra henne nu -
- och ge henne ett gott hem och bästa möjliga omsorg.
Hon ska vara hemma. Och om det behövs så ska jag också vara det.
Hade du husdjur som liten?
Fiskar, hamstrar, hundar. Hur så?
Jag vill bara lära känna dig.
- Vad hette hundarna? - Få se...
Buster och Pickles.
- Vad hette din mamma som ogift? - Hackar du min sida?
- Jag vill ha sköterskornas schema. - Jag har inte det schemat.
Du har sjuksköterskeschemat. Du är April Kepner, du vet allting.
Nån särskild sjuksköterska?
Emelie.
Hon jobbade dag på HIA, sen bytte hon till natt på kirurgen.
Hon sköter trauman. Konstigt, men dr Hunt har ju godkänt det.
Om hon börjar gråta eller blöda ska du allt få!
Din hackare.
- Höftartären är frilagd. - Då ska jag ta itu med den.
- Vet du vad som skulle vara roligt? - Nej, ingen aning.
Om Zola och Tuck kunde träffas och leka.
- Men Tuck är fem år och Zola är ett. - Hon är nästan två.
Men hon beter sig som en treåring. Hon är mogen för sin ålder.
När Tuck leker brukar han kasta och ha sönder grejer, langa dem på folk.
- Zola skulle nog inte överleva det. - Det var nog ingen bra idé.
Det måste finnas barn i hennes ålder på dagis.
- Fast de kanske inte är så mogna. - Hon ska slippa känna sig udda.
Det vore bra om hon kunde umgås med barn...
som har samma...
- Barn som har samma rötter. - "Rötter"?
Du vet vad jag menar.
Nu opererar vi den här tumören.
- Vätskeandning hjälper inte. - Han kan få bättre lungfunktion.
Du är hans pappa, inte hans läkare. Du får inte ge upp!
- Det handlar inte om det. - Han lever!
- Vi gör mer skada än nytta! - Vad är bra med att han får dö?
Jag känner dig. Vi tänker egentligen precis samma sak.
Berätta vad det är vi tänker då, Chris!
Vi tänker att du blev oplanerat gravid. Att barnet inte borde leva.
Att han knappt har nån chans alls att överleva.
Vi vill bara ha gott samvete efteråt när han har dött!
Kan du medge att du tänker nåt av det här?
- Gå härifrån. - Du kan inte bara köra ut mig.
Jag kör inte ut dig. Jag erbjuder dig att gå härifrån.
- Vad menar du? - Passa på att gå, Chris.
Även om du inte kan erkänna det nu så vill du gå.
- Hur går det, Torres? - Hur går det, Grey?
Bra. När jag är klar med artären ska jag sätta in ett stift.
Hans utvalda vet inte vem han är, och nu lär våra byråkrater jaga honom.
- Vet inte baristan vem han är? - Nej, hon har ingen aning.
Hur går det?
- Dr Altman? - Bra. Jag har tagit bort splittret.
Hörde ni om Altmans forskningsmedel?
- Ja. - Gratulerar, dr Altman.
Dr Silverman på Wake Forest är skicklig. Ring henne.
Om jag velat ha era råd angående mitt område, så hade jag frågat er.
När Teddy är klar kan du ta ut splitterresterna ur armen.
- Okej. Man kan göra... - Jag fixar det.
- Men det är lättare... - Jag fixar det, sa jag. Lägg av!
- Du är attraktiv. - Är jag?
- Umgås du och Avery mycket? - Ja, men vi är bara pluggkompisar.
Han är snygg. Fin benstomme, sugande blick...
- Jovars. - Har du märkt vad spänd han är?
- Vi är ju bara pluggkompisar. - De ska ge stöd.
Lindra stressen.
- Man kan bygga vidare på relationen. - Bygga vidare...?
Ni är attraktiva båda två. Har du nån idé om hur ni kan lindra stressen?
- Vi kan ta fler promenader. - Ja, det är trevligt.
Men ni är ju redan pluggkompisar,
så ni kan bygga vidare på relationen.
Ni kan bli en annan sorts kompisar.
- Menar ni...? - Ja.
- Dr Sloan! - Alla vinner på det.
- Det här är sexuella trakasserier! - Sexuell uppmuntran, snarare.
Tänk på saken, Kepner. Var lite lojal!
Du såg till att hon fick pengarna. Berätta det för henne!
- Nej. - Då säger jag det.
- Nej, låt bli. - Hon får inte vara så här mot dig.
Du gjorde bara ditt jobb när Henry dog. Du är inte ond.
Hur kan du veta det?
Ibland ger man sig på folk. Det kanske är dumt, men ändå.
Om hon behöver en syndabock för att orka,
så får hon väl ta mig.
Var martyr, då, men du är chef. Det som hände i dag får aldrig upprepas.
Vi åtgärdade lungan och axeln, men läkningen tar månader. Hur mår du?
- Det känns som om jag blivit påkörd. - Det lär kännas så ett tag.
Tveka inte att använda pumpen för smärtlindring.
Har Angie varit här?
Jag var väl inte sövd då?
- Angie vet inte vem du är. - Vadå? Det är ju absurt.
- Hon minns vad jag brukar beställa. - Det ingår i hennes jobb.
Hon är förvirrad efter olyckan. Hon känner mig.
Vi har nåt på gång, en flört.
Vad sa hon? Berätta vad hon sa.
Att hon inte har en aning om vem du är. Precis så sa hon.
- Du har fantiserat ihop allt. - Nej, du förstår inte.
Jo, det gör jag. Sånt händer.
Man övertolkar nåt och snart beter man sig som om det vore på riktigt.
Du måste sluta. Du måste bara sluta.
- Hjärta och lungor förbättras väl nu? - Ja, så är det tänkt.
- När vet vi om det funkar? - Om några timmar. Vila lite.
Chris stack. Jag sitter hos honom.
Vila nu. Det är svårt att titta på.
Tack för omtanken, men jag är också läkare. Nu sätter vi i gång.
Herregud!
- Vad är det? - Hej.
Du ringde på min sökare.
- Jag ville bara... - Vadå?
- Vad gör du? Jag hinner inte! - Bara en kvart...
- Nej, jag är på akuten. - Det går fort.
Men för fan, jag hinner inte!
Owen...
- Mrs Webber. - Gå!
Adele! Älskling!
- Adele! - Gör så att hon slutar!
- Hör på, Adele! Jag är här nu! - Jag ringer polisen!
- Det är jag, din man, Richard. - Sluta!
- Jag är din make, Richard. - Var snäll och gå!
- Mina föräldrar kommer hem snart. - Det är jag, din man.
Jag är din man! Jag är din man!
- Hur är det med honom? - Bra. Vi vet mer om några timmar.
- Jag ville fråga innan jag åkte. - Visst.
Jag hade velat stanna.
Men vissa får jobba dubbla pass när jag är borta.
Och vi håller på med en klinisk studie nu. Du vet väl hur det är?
- Är nånting fel? - Hur sa?
Det är 2012. Bli inte så chockad av att en vit man har ett svart barn!
Strunta i honom, bara!
Hon stirrade inte för att ni har olika hudfärg.
Hon stirrade för att pappan är så fin i håret, det är nästan perfekt.
Men dotterns hår råkar vara helfel! Det är jättefult.
Du är vit, men din dotter är svart. Vårda håret på ditt barn!
Vad gör du? Sluta!
- Hur ser planen ut? - Jag har väl ingen plan!
Din plan är vår plan. Berätta vad det är nu!
Planerar du ett mord eller ett kärnvapenanfall? Jag är med oavsett.
Men berätta nu! Jag börjar ju bli rädd.
Jag tror att Owen är otrogen.
- Har du sett nåt? - Nej.
- Har nån annan sett nåt? - Nej.
Har han gjort nåt? Men hur...?
Jag vet inte, jag vet inte! Jag bara... vet.
- Cristina... - Vet du, jag är galen. Eller hur?
Det här är fullkomligt... galet.
Vi har det jobbigt nu, och jag tolkar in...
Jag är galen. Jag är galen.
Okej.
- Jag tror inte att han är otrogen. - Men jag vet det!
Julia har en kompis. Hon är söt.
Hon är lite för svartsynt och tatuerad för mig, men hon är söt.
- Du gillar väl sånt? - Jag behöver ingen flickvän, sa jag.
Jag sa inget om nån flickvän. Vi kan väl ses alla fyra, bara.
- Det är frestande, men nej tack. - Kör till.
Men du måste vara mer social.
Jag hade en flickvän.
Men nu orkar jag inte längre. Jag vill inte.
Vadå "orkar inte"?
Du älskar henne fortfarande.
- Du älskar Lexie fortfarande. - Vi ses i morgon.
Jag längtar till neuro. Hopplösa fall är ju förutsägbara.
Och patienterna säger ifrån när vi ska sluta.
Jag fattar inte hur Morgan står ut. Eller hur nån här står ut.
Kom!
"Jolene Jordamo. Födelsevikt: 566 g." Hon är tolv år nu. Hon är målvakt.
"Benji Gellerman. Vikt: 510 g." Han är nio år nu, spelar trumpet.
Hannah Slavin, henne hjälpte jag. Hon liknade en hamster.
Pappan ringde nyligen och sa att hon lärt sig gå. Några överlever.
Vad är det som har hänt? Har du gjort illa dig?
- Har du gjort illa dig i handen? - Det är ingen fara.
Var det jag som gjorde illa dig?
Vi... kan väl äta middag.
Jag ska värma lasagnen.
Jag har Alzheimers.
Eller hur?
Ja, vännen. Det har du.
Rose Ridge, det verkade trevligt där.
- Visst var vi där i förmiddags? - Ja, det var vi.
Jag tycker att det vore bäst... om jag flyttade dit.
Det måste du inte göra. Du kan bo här.
- Jag vill ha dig här. - Jag tyckte det var fint.
Men du bor här. Med mig.
Jag skulle hellre vilja bo där.
Okej, vännen. Okej.
Man kan be andra om råd.
Och se till att man har pålitliga rådgivare.
- Så där? - Ja. Samla ihop det.
- Hej! - Vet du att Zolas nackhår är grövre?
Ja, Derek. Jag vet att Zola har grövre nackhår.
Och så samlar du upp alla småhår så att det inte spretar.
Men när allt kommer omkring måste man fatta beslutet själv.
På helt egen hand.
Och när man måste agera och man är helt ensam och utsatt...
Då är den enda viktiga rösten den i ens eget inre.
Cristina?
Den som säger det som man nog redan visste.
Den som nästan alltid brukar ha rätt.